Kuvittele lapsi jolla olisi noin punaiset huulet.
Mustat hiukset, ja iho joka hohtaa kuin omenankukat. Kuin lumi.
Hänen nimensä on...
Lumikki.
Lumikki. Eikö hän olekin täydellinen, Joe? Täydellinen.
Joe? Josephine.
Joe. Mitä minun pitäisi tehdä?
Ole kiltti, älä jätä minua.
Joe.
Voi ei.
JOSEPHINE RAKASTETTU ÄITI
Meidän täytyy lähteä, Joe.
Hän näkee nälkää ellei hän saa maitoa.
Meidän täytyy lähteä.
Kylä.
Mihin suuntaan? Minne minä menen?
Minä petin sinut, Joe.
Annoit minulle vapauteni. Olen sinulle kiitollisuudenvelassa.
Kuka sinä olet? -Mitä haluat vastineeksi vapaudestani?
Mitä sinä tarvitset? -Lapseni tarvitsee maitoa.
Maitoa.
Kuka ikinä oletkaan, ja mistä ikinä tulitkaan... Mistä sinä tulit?
En edes tiedä oletko todellinen, mutta maito näyttää aidolta.
Rauhallisesti, Lumikki. Juo hitaasti.
Pelastit lapseni hengen. Katso häntä. Pelastit hänen henkensä.
Mitä muuta sinä tarvitset?
Haluan vaimoni takaisin, minun kuningattareni.
En voi herättää kuolleista.
Mutta voin antaa sinulle kuningattaren.
Silloin tarvitset myös valtakunnan.
Toki, kaikkihan tarvitsevat valtakunnan.
Se tekee kolme. -Kolme mitä?
En ole kuningas. Tämä ei ole valtakuntani.
Olen eri mieltä, kuninkaani. Tiedämme, ettei valtakuntamme ole mahtava-
suuri tai rikas.
Mutta yksi asia on varma. Se on teidän.
En ole koskaan ollut täällä. -Ehkä kaaduitte, teidän majesteettinne.
Löitte päänne ja unohditte, että olette kuningas.
En muista kaatuneeni. -Ettehän te sitä muistaisi, kuninkaani.
Mikä tuo on? -Ehkä ne ovat juhlat.
Ihmisiä. -Se ei liity meihin.
Meidän pitää löytää tontut. -En enää jaksa tehdä heidän töitään.
Et ole tehnyt mitään. -Vai niin?
Lopettakaa. -En muista koska viimeksi näin heidät.
Postia ei ole tuotu viikkoihin. -Eikä maitoakaan. Kaipaan maitoa.
Toivottavasti löydämme heidät. -Jos luomme pyörremyrskyn...
Tai hirmumyrskyn. -Kokeillaan...
Ei. Mitä jos me vain etsisimme heitä?
Minä en etsi. -Mikä on suunnitelmamme?
Maanantai kiipeää vuorelle. Tiistai etsii järveltä.
Keskiviikko ja Torstai menevät länteen. Perjantai tutkii ontot puut.
Lauantai, tutki kallionjyrkänne. Minä menen tuohon suuntaan.
Kylä on siellä. -Jonkun on mentävä sinne.
Onnea matkaan, kaikki.
Katso, prinsessa Lumikki.
Kuka voisi tarvita enemmän? Ja meillä on toisemme.
Mikään ei enää satuta meitä.
Toivomus on toivomus. En ole vielä suorittanut tehtävääni.
Toivoit kuningatarta, ja kuningattaren tulet saamaan.
Aina touhuamassa. -Mitä sinä täällä teet?
Olen vapaa, sisko. Olen palannut. -Ei.
Teit sopimuksen pimeyden ruhtinaan kanssa. Älä sotke minua tähän.
Täytän kolme toivomusta. -Sepä kivaa.
Minä toivon... -Että olisit kuningatar?
Haluaisitko sinä olla kuningatar? -Minä?
Herää, Erwin. Meidän on saatava sinut pois täältä.
Se oli hauskaa.
Kappas vain.
En tarkoittanut pahaa. Halusin vain lainata...
Olin eksynyt ja näin kauniin puutarhasi.
Olin hieman nälkäinen.
En voinut vastustaa. Katsos kun olen niin pieni.
Ryömin portin reiän läpi.
Halusin vain pienen suupalan. Minä vannon.
Eikö kukaan ole opettanut, ettei saa valehdella?
Yksi ystävä lisää. Näinä aikoina heitä ei voi olla liikaa.
Käsi sydämellä antaa hyvän säväyksen.
Elsbeth.
Katso itseäsi. -Ei!
Vie se pois, senkin hirviö. -Luota minuun.
Luottaisinko sinuun? Oletko hullu?
Miksi sinä piinaat minua? -En piinaa.
Minä vihaan sinua. -Minä tiedän.
Tule tänne.
Tule.
Olet aina ollut julma. Tämä on kauhea temppu.
Se ei ole mikään temppu.
Mitä tämä maksaa minulle? Mitä sinä oikein puuhaat?
Sanoin jo, että minun pitää täyttää toivomus. Pidä sitä lahjana.
Olenko tuo minä? -Se olet sinä.
Katso minua. -Katso sinua.
Jos se on totta, miten voin ikinä kiittää sinua?
Ei tarvitse kiittää. Ole vain iloinen.
Katso minua!
Hän on lumoava. -Niin söpö. Kauniit silmät.
Saanko pidellä häntä? -Ei, valitan.
Sallitteko?
Hoidetaan liikeasiat myöhemmin.
Ei hätää.
Haistele ruusuja, lapseni. Eivätkö ne olekin kauniita?
Et muista, että nämä peittivät talomme.
Äitisi rakasti niitä.
Kerro, kerro kuvastin-
ken on maassa kaunehin. -Riko se.
Sinun pitää rikkoa se. Se on ainoa tapa.
Hän ei tule antamaan sydäntään toi- selle vapaaehtoisesti. Murskaa se.
En voi. -Tee se!
Älä pakota minua! -Nyt!
Näetkö heitä? -En jälkeäkään.
Ei olisi pitänyt päästää heitä sinne. -Se on ohi. Finito. Loppu.
Sää on tosi outo. -Mikä sää?
Sää, jota me emme ole luoneet? -Minähän sanoin. Tämä on loppu.
Nosta se ylös. Saat pitää tuon palasen.
Juo tämä.
Tervetuloa takaisin.
Mikä on? -Kuuntele.
Hän itkee. Menen hänen luokseen. -Nyt hetikö?
16 vuotta myöhemmin
Emme saa olla töykeitä. Prinssi saapuu kuningaskuntaamme.
Käännämme siis kaiken mullin mallin? -Emme tietenkään.
Lumikki!
Prinsessa!
Riittää jo, Lumikki. -Kyllä, rouva.
Et voi huitoa käsilläsi kuin pieni apina.
Saanko mennä? -Et.
Minun tyttöni, tiedättekö kuinka paljon rakastan teitä molempia?
Hector, aja linnaan.
Tee se.
Eikö tällä pääse kovempaa?
Missä prinssi on?
Hänet on saatettu huoneisiinsa.
Kaikki hyvin, isä? -Ei hätää.
Voin mainiosti.
Tule kanssani puutarhaan. -Olen nähnyt sen.
Ruusut ja omenapuut kukkivat. -Sanoin ei. Ei nyt.
Teidän korkeutenne.
Olen Alfred. Vesulian kuninkaan ja karhuklaanin johtajan Bernardin poika.
Palveluksessanne, teidän korkeutenne.
Sepä mukavaa. Tervetuloa kuningaskuntaamme.
Joskus tuntuu siltä kuin olisit ainoa ystäväni.
Juhla-ateria prinssi... mikä hänen nimensä nyt olikaan?
Ilmoita hänen isälleen, että hänen ainoa poikansa jää tänne.
Millaista viihdykettä tarjoat valtakunnassanne?
Prinssi Alfred? -Teidän korkeutenne.
Millaista viihdykettä haluat juhla-ateriaasi?
Se järjestetään sinun kunniaksesi. -Ei teidän tarvitse vaivautua.
Kannatetaan.
Krikettiä? Keilailua? -Kyllä.
Pidättekö tekin niistä? -En tiedä. En ole koskaan pelannut.
Älä välitä hänestä. Hän ei tiedä mitä hupi on.
Ei kiitos.
Eikä hänen isänsäkään. Hän on vanha. Paljon vanhempi kuin minä.
Kerro, kerro kuvastin-
ken on maassa kaunehin.
Sinä kuningattareni, sinä olet kaunehin.
Yrität vain imarrella.
Kerro, kerro kuvastin, ken on maassa kaunehin.
Sinä, sinä olet kaunehin.
Kerro ken on maassa kaunehin! -Sinä olet kaunehin.
Kerro, kerro kuvastin, ken on maassa kaunehin.
Sinä, sinä olet kaunehin.
Mitä nyt? -On myöhä.
Kyllä, olen väsynyt.
Olen utelias. Näytät samalta kuin päivänä jolloin tapasimme.
Olet todella kaunis.
Mitä sinä teet? -Kaipaan sinua. Siitä on niin kauan.
Olen ollut liian kiireinen. Oletko ollut yksinäinen?
Odota. Ai. -Ai?
Päästä irti. Oletko menettänyt järkesi?
Katso mitä oli silmässäni.
En näe mitään.
Siinä se on. -Se ei ole mitään. Pölyhiukkanen.
On se jotain. Se on pala-
peilistä.
Älä katso minua noin. -Sinä näytät erilaiselta.
Silmäni ei enää kutia. Mitä tämä on?
Ei. Syleile minua.
Vakuuta minulle, että minulla on kunniapaikka sydämessäsi.
Ja että minulla tulee aina olemaan. -Ei tule. Eikä sinulla ole.
Kunniapaikka on vieraille. Sinä hallitset sydäntäni.
Tarjoaisin sen sinulle kultalautasella jos vain pyytäisit.
En laita tätä peilin palasta takaisin silmääsi, herrani.
Koska en enää välitä siitä-
jos näet minut sellaisena kuin olen.
En oikein tiedä milloin se muutos tapahtui.
Mutta sillä ei ole väliä.
Sinä et voi viedä minulta kruunuani.
En tarvitse sydäntäsi kultalautasella.
Haluan vain minut-
pois siitä.
Sinä, sinä olet kaunehin.
Onpa ihana tuoksu.
En muista kun viimeksi haistelin ruusuja.
Kadotin itseni vuosikausiksi.
Isä. -Lumikki, ruusut ovat kauniita.
Yhtä kauniita kuin äitisi.
Voi kultaseni.
En ole ollut hyvä isä.
En ole ollut tarvitsemasi isä, tai se isä jonka lupasin äidillesi olevani.
En tiennyt, että olit luvannut hänelle mitään.
Lupasin hänelle kaikki maailman rikkaudet. Ja sinullekin.
Toivon, että voisin kulkea ajassa taaksepäin.
Miten? -En tiedä. Me voisimme...
Lumikki?
Mitä me voisimme? -Lumikki?
Tuntuu kuin olisin juuri avannut silmäni, ja poks...
Katso nyt sinua. Minun on täytynyt olla sokea.
Olet kasvanut aikuiseksi. -En halua sitä.
Etsitään sinulle ruusu.
Mene.
Tyhjentäkää pöytä.
On leikkien aika.
Prinsessa.
Näytänkö miten tehdään? -Kyllä.
Heitätte pallon kohti keiloja näin.
Ei, prinsessa. Kas näin.
Ei.
Onpa täällä koleaa. Viisasta kantaa viittaa.
Minulle maistuisi booli. Lämmikkeeksi.
Olen pahoillani.
Kömpelö poika.
Kerro, kerro kuvastin-
ken on maassa kaunehin.
Et sinä, et sinä. Minä olen.
Lapsi? Mahdotonta. -Minä olen kaikista kaunehin.
Onko tämä pila? -Minä olen kaikista kaunehin.
Minä olen kaikista kaunehin.
Todella hauskaa. -Minä olen kaikista kaunehin.
Prinsessa.
Paleletteko? -Minulla ei ole hätää.
Olkaa kiltti, ottakaa tämä.
Olette niin kaunis. -Kuningatar on kaunis, minä en.
Olette lumoavan kaunis.
Mitä kauneus tarkoittaa?
Minä vihaan kauneutta.
Liittyykö ihmisen ulkokuori hyvyyteen, huomaavaisuuteen-
tai toisten kunnioitukseen? Ei.
Tai lempeyteen, tai anteliaisuuteen? Ei.
Hellyyteen, avokätisyyteen, oikeudenmukaisuuteen tai viisauteen?
Odota. -Miksi? En tunne teitä.
Kyllä tunnette.
Teidän tarvitsee vain katsoa tänne.
Minäkin tunnen teidät. Minun tarvitsee vain katsoa tänne.
Olen kaikista kaunehin. -Ei!
Teidän korkeutenne. Rakas kuningattareni. Ainoa syyni elää.
Sallikaa minun olla palvelijanne ja taistelijanne.
Elämäni on käsissänne. Tehkää sillä mitä haluatte.
Teen mitä ikinä haluatte. -Mitä tahansa?
Mitä tahansa.
Prinsessa. -Sinäkö siellä, Hector?
Vanhempasi haluavat puhua kanssasi. -Nyt?
Kyllä. He haluavat tavata pelkästään sinut.
Minä odotan tässä.
Minne me menemme?
Tarkistamaan ansat. -Vanhempani halusivat puhua minulle.
Kuningatar haluaa jänismuhennosta aamiaiseksi.
Tiedät, että päästän ne vain vapaaksi. -Tiedän sen.
Voin mennä yksin. -Kuningatar haluaa, että saatan sinut.
En pelkää pimeää. -Tiedän sen.
Ehkä sinun pitäisi olla.
Voi ei! Siellä se iso paha karhu on, ja minä olen ihan avuton.
Missä Lumikki on? -Ei täällä.
Hän meni linnaan tavatakseen teidät.
Ja minä tulin puutarhaan tavatakseni sinut.
Sitten tilanne on tasoittunut. -Lumikki!
Mitä sinä hänestä? -Mitä te minusta?
Arvaa.
Typerä poika. Tule takaisin jos tiedät mikä on sinulle hyväksi!
Tee kuten haluat! Juokse!
Idiootti.
Juokse niin kovaa kuin pystyt!
Juokse henkesi edestä.
Uusi elämäsi, karhuna.
Hyvää yötä, uljas prinssi.
Nyt olet karhu loppuelämäsi.
Rakkaus on ihanaa.
Miksi?
Kuningatar käski minua, mutta en voi.
Jos hän haluaa sydämesi, hän ottaa sen. Juokse kaunis tyttö.
Juokse, Lumikki. Pakene!
Ei!
RAKASTETTU
&quot;Rakastettu&quot;.
Loistavaa työtä, Hector.
Suoritit tehtäväsi loistavasti.
Hyvää huomenta.
Katsotaanpa...
Missä muhennoksen pata on?
Siinähän se on.
Prinssi Alfred? Missä kaikki ovat?
Hector. -Teidän korkeutenne.
Jos he olisivat lähteneet, he olisivat menneet hänen hevosellaan.
Anteeksi kuinka, teidän korkeutenne?
Lumikki ja prinssi. Oletko nähnyt heitä?
Mikä on? Näytät siltä kuin olisit nähnyt aaveen.
Onneksi en ole, teidän korkeutenne.
Ei, ei täälläkään. -Kerää vartijat.
Söisit ensin aamiaista. Tarvitset voimia.
Ethän sinä välitä voimistani. -Syö.
En voi.
Kyyhkyläiset eivät ole lentäneet pois näin varhain.
He ovat varmasti lähistöllä. Sinulla on paljon aikaa.
Aion löytää hänet.
Älä syytä minua jos pyörryt nälästä.
Mistä sinä tulit?
Hei siellä?
Onko siellä ketään?
Apua!
Haloo?
Seis, varas!
Se on minun hevoseni!
Apua! Olen täällä.
Mitä sanoit, aviomies?
Mikä sinua vaivaa? Oletko hullu? -Et sinä tarkoita tuota.
Olet sydämetön. -En aio kuunnella solvauksia.
Taidan sen sijaan nauttia ystävien-
ja ihailijoiden seurasta.
Kerro, kerro kuvastin, ken on maassa kaunehin.
Minä, minä olen kaikista kaunehin.
Olen kaikista kaunehin. -Sinä valehtelet. Olet kuollut.
Olet raato metsässä. Susien ruokaa.
Minä söin sydämesi.
Sinä olet kuollut. -Minä olen kaikista kaunehin.
Kuulitko? Kuollut!
Minä olen kaikista kaunehin.
Mitä ihmettä?
Jatkakaa. -Tästä tulee hyvä.
Myrskysäätä, myrskysäätä.
Anna teepannu minulle. -En voi.
Mitä sinä tarkoitat? Hyvä vitsi. Anna tänne.
Peikko varasti hevoseni. En voinut ratsastaa kotiin hakemaan sitä.
Myrsky ei synny ilman teekannua. -Täällä ei enää ole peikkoja.
Talo räjähtää. -Teepannu on kiehunut koko päivän.
Nyt meidän on käveltävä kotiin. -Itkupilli.
Minä luovutan. Asiat vain pahenevat.
Nälkä. Koska syömme lounasta? -Söimme jo lounasta.
Etsi hänet.
Näytä.
Hector!
Se oli iso ja ruma, kasvot täynnä känsiä.
Sillä oli pitkä musta parta, ja se haisi kuukauden vanhalta juustolta.
Se ei ollut peikko. Tunsit oman hajusi.
Sinä...
Älä yritä.
Kaunis.
Se on liian kireällä.
En pysty hengittämään.
Jos haluaa saada jotain tehdyksi, se pitää tehdä itse.
Mikään ei ole ollut entisensä Sunnuntain kadottua.
Tuskin muistan hänet. -Minä kaipaan häntä.
Kuka hän on?
Piiloon!
Kuka siellä?
Ei hätää. Se olen minä. -Miten? En ymmärrä.
Sunnuntai.
Auttakaa minua. -Sunnuntai!
Se todella olet sinä. -Ainakin puolet minusta.
Kuka hän on? -Prinsessa ja minun ystäväni.
Ja tonttujen ystävä. -Tiedätkö missä he ovat?
Auttakaa kantamaan hänet sisälle.
Hän tietää ongelmia. Tämä voi merkitä loppua. Finito.
Jotkut asiat eivät koskaan muutu. Voitko tuoda vettä?
En halua.
Tässä.
Älkää satuttako minua. -Olet turvassa täällä, prinsessa.
Olemme yhtä vaarattomia kuin... -Viikonpäivät.
Itse asiassa olemme viikonpäivät.
Maanantain lapsi on kaunis piltti.
Tiistain lapsi on kovin kiltti.
Minä olen Tiistai. Tuo on Keskiviikko.
Keskiviikon lapsi murheita saa. -Eikä saa.
Torstain lapsi pois matkustaa. -Torstai.
Minä olen Perjantai. -Perjantain lapsi on aulis ja hellä.
Lauantain lapsi... -...saa työskennellä.
Ja se lapsi joka syntyy sunnuntaina on soma ja hyvä ja iloinen aina.
Sunnuntai palveluksessasi, Lumikki.
Olen tiennyt nimesi jo kauan. Halusin kertoa omani, mutten voinut.
Minä synnyin sunnuntaina. -Minä tiedän.
Luodaanko jotain? Nyt kun vihdoin olemme yhdessä.
Asettukaa riviin. -Tehdään sateenkaari.
Kerro, kerro kuvastin, ken on maassa kaunehin...
Minä olen kaikista kaunehin.
Älä huoli. Me huolehdimme kaikesta.
Te ette voi auttaa minua. Minut hän haluaa.
Sanoit kerran, että olin ainoa ystäväsi. Ystävät auttavat toisiaan.
Älä työnnä minua pois. -En minä työnnä.
Kylläpäs. -En voi sille mitään.
Näin miten elit. Näin kyyneleesi.
Ihmiset kohtelevat sinua kuten meitä. He näkevät vain ulkokuoren.
Heille olemme vain pieniä.
He eivät halua nähdä muuta.
Miksi he tekevät niin? -Pelosta, ehkä.
Tai kateudesta.
Siksi meidän pitää nähdä toisemme avoimin silmin.
Voitko todella lähettää sateenkaaren minne haluat?
Ja laskeutua toiselle puolelle etäisyydestä riippumatta?
Jos kantaisin väriä, ehkä keltaista... -Se on minun värini.
Ensin varastat hevoseni, ja nyt värini. -En varastanut hevosta.
Voinko olla osa sateenkaarta jos pukeutuisin yhteen väreistä?
Miksi? -Isäni on vielä linnassa.
Kuten prinssi ja kaikki tontut.
Minun on pelastettava heidät kuningattaren kourista.
Loistava idea. -Totta tosiaan.
Nerokasta. -Rohkeaa.
Se on typerää, ja me olemme typeriä kun annamme sinun jäädä tänne.
Kuningatar tietää missä asumme. Hän tuli tänne ja yritti tappaa Lumikin.
Miettikää mitä hän tekee kun hän huomaa, että tyttö elää.
Miettikää mitä hän tekee meille. -Lopeta, Keskiviikko.
Oletteko miettineet sitä? Ette.
Sanotte vain: &quot;Mitä kuuluu? Voimmeko olla avuksi, ystäväiseni?&quot;
Sulje jo se iso turpasi. -Anna minulle hyvä syy.
Miten olisi viisi hyvää syytä? -Kymmenen.
Lopettakaa. Hän on oikeassa. Olen itsekäs kun jään tänne.
Ei käy. -Me menemme linnaan.
Minä en. -Tarttukaa häneen!
Sain hänen kätensä.
Hakekaa köysi.
Päästäkää hänet! -Varovasti.
Peruttakaa.
Sisälle siitä.
Mitä sinä teet?
Pysy kaukana minusta. Mitä sinä teet?
He eivät saa pakottaa sinua. Sinun pitää päättää itse.
Hyvä. Tiedätkö mitä valitsen?
Valitsen tämän. Jääkää te typerykset tänne kuolemaan.
Savupiippu ei ole vielä piilossa. Peitetään se saniaisilla.
Tämä saa kelvata. -Emme saa luoda tuulta tänään.
Yksi vielä, ja sitten on valmista. -Tuo iso.
Ajattelin käyttää liivejä, mutta tämä sopii paremmin linnaan.
Se on kaunis, Maanantai. Mutta eikö se ole aika punainen?
Se tarkoittaa, että olen valmiina. -Olemmeko sitä?
Selvä. Lähdetään.
Älä huoli.
Toivottavasti olet paremmalla tuulella tänään, Keskiviikko.
Miksi olet vielä täällä?
Uskallakin olla minulle kiltti.
Ole varovainen. -Olkaa tekin. Hän ei anna armoa.
Palaamme ennen pimeän tuloa. -Älä avaa ovea kenellekään.
Mene sisälle. -Ensin minun pitää varmistaa...
Me pärjäämme kyllä. Minä lupaan.
Mene sisälle.
Kiitos.
Omena, perisynnin symboli.
Tämä on todella kaunis, eikö olekin?
Vastustamaton.
Kuten räkänokka, aivan kuten se räkänokka.
Valkoinen kuin lumi ja punainen kuin veri.
Hänen äitinsä toiveen ydin. Etkö sinä sanonutkin niin?
Hyvä ajoitus. Kuka sopisi parhaiten omenan tuojaksi?
Kukapa muu kuin...
...hänen äitinsä.
Josephine?
Lumivalkoinen puoli on myrkytön.
Mutta punainen puoli...
Vain yksi haukkaus riittää. Reilut mahdollisuudet, eikö vain?
Et voi tehdä sitä! -Mitä?
Ei!
Voi miten suloista. Pikku-ukot yrittävät olla minua ovelampia.
Missä olemme? -En tiedä.
Olemmeko olleet täällä ennen? -En tiedä.
Emme voi etsiä kaikkialta. -Minä... Minä tiedän.
Parasta, että hajaannutaan.
Sinä menet tuohon suuntaan.
Postinkantaja Pete. Sunnuntai sanoi, että olet täällä.
Mikä tuo on? Onko se hän? Jestas.
Minun pitää... Sunnuntai? Kaikki?
Apua! Minä näin hänet! Sen oli pakko olla hän.
Missä te olette?
Sunnuntai
Perjantai
Tiistai
Keskiviikko
Lauantai Torstai
Järjetöntä. Ovennuppia ei ole.
Missä kaikki ovat?
Kiirehdi. -Minä tarvitsen teitä. Vastatkaa!
Minä tulen! -Maanantai?
Tiistai?
Keskiviikko?
Oletko nähnyt häntä?
Keskiviikko?
Hei taas.
Maanantai?
Oletko täällä? -Tule esiin.
Missä Maanantai on? -Vain hattu löytyi.
Sateenkaari! -Se ei toimi jos joku puuttuu.
Pidä sitä paikoillaan, Tiistai.
Vielä kerran.
Älä pelästy. Pikkuiset pyysivät minua pistäytymään luonasi.
He olivat huolissaan. Lupasin varmistaa, että olet turvassa.
En saa päästää ketään sisälle. -Päästin itseni sisälle.
He huolestuivat kun muistivat, ettei sinulla ole syötävää.
Sanoin: &quot;Ei hätää, annan hänelle yhden omenoistani.&quot;
&quot;Hienoimman omenani. Sillä hän pärjää päivälliseen asti.&quot;
Joten tässä minä olen.
Minä tunnen hänet. Tiedän kuka tuo on.
He sanoivat, että olet kiltti. Olet kiltti, kun haluat jakaa kanssani.
Minä tunnen tuon äänen. Se muistuttaa minua...
Kodistasi? -Isästäni.
Turvallisuudesta ja rakkaudesta?
Minun hyvä tyttöni.
Vauhtia!
Maista sitä, kaunis tyttöni-
ja et enää koskaan ole väsynyt tai nälkäinen.
En koskaan? -Minä lupaan.
Joskus minä olen niin väsynyt.
Joskus tunnet itsesi yksinäiseksi. -Mistä tiesit?
Ymmärrän sinua, ja välitän sinusta.
Et tule enää oleman yksin.
Kultaseni, puraise omenaa.
Ei henkeä, kultaseni.
Olenpas minä henkeäsalpaava.
Maanantai.
Mitä me teemme? -Minulla on hänen hattunsa.
Kannetaan hänet sisälle.
Ei!
Herää. Mitä hän teki sinulle?
Tulimme liian myöhään. Lumikki!
Ei!
Oi kaunis tyttö, olkoon rauha mielessäsi ja...
Ja kauniissa sydämessäsi.
Me yritimme, prinsessa.
Kiitos, Lumikki.
Jos voisimme auttaa sinua, tekisimme sen.
Me kaikki auttaisimme. Tiedät sen.
Älä huoli. Nähdään unissani.
Kerro, kerro kuvastin, ken on maassa kaunehin.
Minä olen kaikista kaunehin.
Tietysti olet-
mutta et kauan, kuollut vaimo parka.
Avaudu. Mitä tapahtuu?
Olet täällä, luojan kiitos. Veljeni.
Se ei toimi. Haluan kauniin minäni takaisin.
Tarvitsen kauneuteni. -Annoin sinulle onnellisen elämän.
Mutta katso mitä teit.
Hän ei ollut uhka ennen kuin aloit kuvitella niin.
Kateus on kylmää. Sinua pitää lämmittää helvetissä.
Anna kauneuteni takaisin!
Miksi? Et ollut tyytyväinen. -Olin minä.
En toivo mitään muuta enää koskaan, jos annat kauneuteni.
Kunhan annat minun kauneuteni. -En voi auttaa sinua.
Anna se minulle!
Tule takaisin!
Hei, kaikki! Hän on herännyt!
Mistä te tulitte? Seis!
Häipykää! Jättäkää minut rauhaan!
Minä kostan teille.
Murskaan teidät pieniksi palasiksi. Minä hävitän teidät!
Näkemiin, Sunnuntai. Kiitos kaikesta.
Hei sitten, Lumikki. -Onnea.
Näkemiin.
Se on ohi. Tämä on loppu. -Melkein.
Hei sitten, Lumikki.
Nyt se on loppu. -Totta tosiaan.
Vihaan sitä. -Mutta nyt loppu tuli. Finito.
Seuraavaksi Prinsessa Ruusunen.
Suomennos: Frej Grönholm www.ordiovision.com